Анатолий Жигулин
Пак листа позлатени летят…

Превод от руски: Андрей Андреев, —

chitanka.info

Пак листа позлатени летят

и засипват земята ни стара.

И кубета църковни блестят,

съхранили свещената вяра.

Те опазват под ясния свод

и към бъдни столетия носят

мисълта ни за вечен живот,

нерешени в душите въпроси.

По стената старинна –

с листа,

полетели високо над клена –

аз пристъпвам, а сякаш летя

към горичката отдалечена.

А небето над мене тежи

по-тревожно,

мъгливо,

разлято.

… Сякаш бели безплътни души,

падат сухи листа по земята.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.